Det er mig… Er det hele gået godt?
Hvad? Er hun rejst? Er hun også rejst?
Jeg venter uden for hotellet. Skynd jer!
Hvem kunne have forudset det, doktor…
Da han gik ud på gaden, var det stadig mørkt.
Da porten gik op igen, kom hun også ud.
Jeg troede, de ville sige farvel. I stedet hoppede hunden ind.
Hun steg også ind. Så kørte de. Hører De efter, doktor?
- Ja. - En forregnelse...
Jeg har i hvert fald fulgt instrukserne.
Så du har bestemt dig? Hvad forventer du af ægteskabet?
- At få følelsen af normalitet. - Normalitet?
Ja, stabilitet og tryghed... Når jeg klæder mig på om morgenen-
- ser jeg mig i spejlet og synes, at jeg adskiller mig fra andre.
- Hvad ser du i Giulia? - Måske kroppen, sanseligheden...
- Og hun? - Så snart vi er alene...
…kaster hun sig over mig. Vi tumler rundt på tæppet.
- Hvad med tjenestepigen? - Hun er overspillet.
Du gifter dig, og jeg mister min bedste ven, men jeg er…
…glad.
- To minutter tilbage, hr. Italo. - Kommer han?
Obersten? Ja, han kommer. Det lovede han.
Han er meget interesseret. Forsøg at bevare roen.
Det er mærkeligt. Alle vil skille sig ud fra mængden, men du...
...vil ligne alle andre.
For ti år siden var min far på besøg i Monaco.
Han fortalte, at han efter teatret tog til en bar med sine venner.
Der sad en mand, som var lidt skør. Han talte om politik.
Han tiltrak folk.
De gav ham noget at drikke og ophidsede ham.
Han spyttede på bordet og havde vanvittige meninger.
Det var Hitler.
De har hørt "Hvem er lykkeligere end jeg" af Cesare Andrea Bixio.
Arcangeli-orkestret afsluttede programmet.
Sangerne var Silvana Fioresi, Oscar Carboni, Lina Termini…
...og Le Rondinelle-trioen.
"Alliancens mystik", samtale med Italo Montanari.
Italien og Tyskland: to af civilisationens grundpiller-
- står i centrum for omverdenen. Deres forhandlinger...
...er afgørende øjeblikke... i historiens vingesus.
Takket være deres ledere har begge folk i dag genvundet deres kræfter.
De genopdager også deres glemte og gensidige ligheder.
Det er, hvad Goebbels kalder Mussolinis "Preussiske aspekt"-
- som hos oser, hvad Hitler kalder "Det latinske aspekt".
Italien og Tyskland: Nationer, som har gennemført antiparlamentarisk-
- og antidemokratisk revolution. Disse har stabiliseret...
- Bliv endelig siddende. Kære Clerici... - Det her er nyt for mig.
Deres CV er meget godt.
- Bliver jeg antaget? - Vi foretager en grundig bedømmelse.
- Jeg forstår. - Statstjenestemand, klassisk dannelse.
Karriereudsigter... Med en anbefaling fra Montanari-
- præsenterer vi Dem i ministeriet.
De kommer til mit kontor med Deres ærlige ansigt og tilbyder mig...
…et specifikt forslag.
Oberst Gabinettos kontor.
Har De aldrig tænkt over, Clerici... hvorfor folk vil samarbejde med os?
Nogle af frygt... For penge, næsten alle…
Af fascistisk overbevisning, et fåtal.
Men De lokkes ikke af de grunde.
- Hvornår får jeg besked? - Snart, håber jeg.
…underminere revolutionære idealer og fascistisk overbevisning-
Jeg spekulerer på, hvad der motiverer Dem.
Jeg er parat til at rejse, så snart De har taget en beslutning.
Udmærket.
Jeg præsenterer Dem for ministeren.
Clerici... Clerici!
- Til tjeneste! - Ministeren venter Dem.
- Er det Deres første besøg? - Ja.
Da han gennemgik Deres plan, udbrød han "Glimrende!".
Nærm Dem Quadri, indgyd ham tillid...
…infiltrer organisationen og ind deres agenter her i Italien.
- Frivilligt… - Ja, på eget initiativ.
- En selvvalgt indsats. - Tilintetgør antifascismen.
Man forstår sig ikke på kvinderne...
Hun sagde, at hun skulle i Paris. Ikke dengang!
Animula vagula blandula, hospes comesque corporis...
- Undskyld, doktor. Jeg forstår ikke. - Det var ikke noget. Det er latin.
- Værsgo. - De er smukke.
Giver du dem ikke til mig, Marcello? Jeg har lyst til at få blomster i dag.
Her…
Til dig.
Vi burde gå til en spåkone. Jeg vil vide alt om dig.
Hvad laver du der?
Elskede!
Pas på!
Vi er jo forlovede. Det gør ingenting.
Ved du, hvad jeg fik af min farbror fra Amerika?
Hvad?
- Vil du se gæstelisten? - Nej, jeg stoler på din mor.
Don Lattanzi vil have, at du går til nadver, hvis du vil giftes.
Inden nadveren skal du skrifte. Ellers vil han ikke vie os.
- Jeg er ikke troende. - Hvem er det?
90 procent af kirkegængerne er sikkert ikke troende.
- Heller ikke præsterne. - Jeg gør det for din skyld.
Jeg elsker dig.
Hvis du… har lyst til…
- Lyst? - Her og nu…
Herpå gulvet… på tæppet... Vi du?
Tænk på præsten…
Han befrier mig måske ikke fra synden.
De befrier altid alle.
Der er så kort tid tilbage.
- Har du tænkt på bryllupsrejsen? - Selvfølgelig.
Jeg siger ingenting...
- Det er en overraskelse. - En overraskelse?
En overraskelse! Jeg elsker overraskelser.
Lad os være alene, Giulia.
- Marcello… nogen vil os ondt... - Bordet er dækket!
- Et anonymt brev? - Et anonymt brev?
Folk kan være meget onde! Det er værre end en kniv i ryggen.
- Hvad står der? - Det kom i dag, stemplet i Rom.
Lad mig se, hvad der står i det!
Læs det højt. Og så brænder vi det.
Det er helt forfærdeligt.
"Signora, tillader De, at Deres datter gifter sig med doktor Clerici"-
- "begår De noget, der er værre end en fejltagelse. De begår en forbrydelse."
"Doktor Clericis far har længe været indlagt på et mentalhospital"-
- "da han lider af sindssygdom som følge af syfilis."
"Sygdommen er arvelig. Ægteskabet kan stadig forhindres."
"En ven."
- Jeg lader mig gerne undersøge. - Absolut ikke.
Jo! I Tyskland er undersøgelse inden ægteskabet obligatorisk.
Kære ven! Du er ikke en mand... Du er en rigtig engel.
Tak! Min fars sygdom er ikke arvelig, det kan lægerne bekræfte.
Min datter har haft fåresyge, skarlagensfeber, mæslinger...
- …og røde hunde. - Helt almindelige sygdomme.
Netop.
- Hvem er De? Hvorfor forfølger De mig? - Det er en ren tilfældighed.
Jeg forfølger Dem ikke. Vi skulle vist hertil begge to.
- Lad mig spørge… Hedder De Clerici? - Jeg er doktor Clerici. Hvem er De?
Manganiello i efterretningstjenesten. Obersten har sendt mig.
- Kom med ind. - Tak.
Alberi!
Sådan en uorden! Huset ligner en svinesti.
Ja, det er synd.
Alberi!
- Hurtigere! Vi når dem ikke. - Jeg kan ikke. Vejen er glat.
- De har en halv times forspring. - Tal mindre!
- Vi slingrer! - Jeg er ligeglad.
- Vi må redde hende. - Jeg forstår Dem.
Men hvis vi får hul i hovedet, hvad har vi så opnået?
- Kammerat! - Obersten bad mig sige til Dem…...
Senere! Vent her.
Mor! Vær rar at dække dig til. Jeg vil ikke se dig halvnøgen.
Min søn er så moralsk.
Jeg drømte, at du kom ind ad døren, satte dig på sengen-
- og kyssede mig.
- Skal du ikke klædes på? - Hvad er klokken?
Klokken er mange. Skal vi ikke besøge far?
Hvorfor dør han ikke...? Så slipper vi for udgifterne til hospitalet.
- Jeg har ikke ret meget. - Sælg bilen.
Nej, Jeg sælger ikke bilen. Så må jeg lade Alberi gå.
Det vil jeg ikke.
Jeg er så ensom i dette hus. Jeg vil se ham, når jeg har lyst.
- Tal ikke med mig om dine elskere. - Mine elskere?
Jeg har en. Han er mere charmerende end din tåbelige forlovede.
Du er god til at smigre. Nej, bilen sælger jeg ikke.
Jeg sælger huset. Jeg vil rejse rundt i Europa.
Alberi er født til at rejse. Rom er blevet så provinsiel.
Pariolis unge allierer sig med fascisterne...
De kan gå ad helvede til alle sammen.
- Agent Manganiello! - Til tjeneste!
Ligner det her et normalt hus? Med normale mennesker?
- Obersten bad mig sige til Dem… - En normal opvækst?
Forfaldet giver mig kvalme. Manganiello...
- Ja, doktor? - Kammerat…
Kan De se den her…? Det er morfin.
- Hvad ville obersten? - Planen er ændret en anelse.
På vej til Paris, inden De passerer grænsen...
...skal De standse i Ventimiglia, på via del Glinici 3.
- Hvad venter mig der? - De skal møde hr. Raoul.
- Han giver Dem flere instruktioner. - Hvor længe har De været i tjenesten?
Siden 1923. Tyrkiet, Frankrig, Afrika...
- Er det det værd? - Alt for familien og fædrelandet.
- Fædrelandet kommer før familien. - Ja, doktor.
Kammeret!
Manganiello... Kan De se manden der?
- Han hedder Chi. - Hvem?
Han. "Chi" betyder "træ" på japansk.
- Er det normalt at hedde Alberi? - Han er gigolo.
Min mor ville kunne være hans mor.
Jeg sagde jo, at han ikke er normal.
Han forsyner hende med morfin, og udnytter hende.
- Alberi?
Forstår De, hvorfor jeg fortæller Dem det her?
Fem minutter, doktor. Ellers når De ikke at pakke tasken.
Sig til obersten, at han kan regne med mig!
- Alberi…! Alberi! - Alberi!
Hvor har han gemt sig?
- Har de været uforskammede? - Nej, han er meget sympatisk.
Alberi!
- Alberi! - Alberi?
Chi-Chi!
- Har du været oppe hos ham? - Jeg har ledt overart.
Også under din seng.
- Hvordan går det? - Bedre i dag end i går.
- I går var det meget slemt. - Jaså?
Vi måtte tage spændetrøjen... Idag går det bedre.
- Vinden øger livsånden. - Jeg kan øve i det uendelige...
Hvis staten ikke indordner sig efter individets idealer-
- hvordan skal individet så kunne indordne sig efter staten? Og så videre...
Blodbad og tungsind...
Antonio, din søn skal giftes.
Gifter Marcello sig?
Blodbad og tungsind.
- Se her… Bryllupstalen. - Stop, Marcello. Det er din far.
Vær rar at skrive under.
Læs! Det er mindre tosset, end det virker.
Må jeg være alene med min faret øjeblik?
Da jeg var lille, fortalte du om dine afstraffelsesmetoder.
- Jeg husker ingenting. - Hvorfor skammer du dig?
Det er vigtigt for mig. Da du var rask…
-...anvendte du da stav? - Ja.
- Og ……olie?
Jihad…
- Har du myrdet? - Gå din vej! Franz!
Tror De på skæbnen, doktor?
For to år siden i Afrika, efter en mission…
…spørger de mig: "Har du fået dine kontraordrer?"
"Hvilke kontraordrer?" I Rom havde de besluttet at aflyse.
- Det tjente ikke længere et mål. - Gas op.
Selv om vi indhenter dem, kan vi ikke gøre noget for kvinden.
Det ved De. Vi kan ikke efterlade vidner.
Stands…Jeg vil af!
Hvad nytter det? Kør De!
Doktor Marcello!
Vi er nødt til det. Vi bærer ansvaret. Se...
Stands!
Hvem skal ellers skrive rapport?
Stræk dig.
- Knap hans bukser op. - Politiet kommer!
Stop nu!
Stands!
- Hvad hedder du? - Marcello Clerici. Og De?
Pasqualino Semirama. Kald mig Lino.
- Hvornår skriftede du sidst? - Ved min første nadver.
- Det var slemt. Hvor gammel var du? - 34.
Har du levet så længe i synd? Hvilke synder har du begået?
Jeg har begået alle synder, også de værste.
- Alle? - Alle. Jeg har også myrdet.
Har du myrdet og alligevel ikke følt et behov for at skrifte?
- Hvabehar? - Uden at føle behov for at skrifte?
Jeg var 13 år.
- Hvad gjorde kammeraterne ved dig? - De er dumme.
- Hvad ville de? - Ingenting.
- Jaså? Hvad vil du have i gave? - En pistol.
- En luftpistol? - Nej, en rigtig.
Jeg har en pistol, en Mauser. Vil du have den?
- Du får den, hvis du vil. - Hvor er den?
I mit soveværelse. Kom…
Jeg har også en orientalsk kimono.
- Kender du "Madame Butterfly"? - Hvor skal vi hen?
Fortæl mere. Hvad ville han gøre ved dig?
Jeg forstod det ikke. Han var ligesom en kvinde.
- Som en kvinde? - Han rystede.
Hvad førte det til… kys? Berøring?
- Er du sikker på, at du taler sandt? - Ja.
Hvad skete der mellem jer? Havde I kropslig kontakt?
Skyd! Hvad venter du på? Dræb smukke "Madame Butterfly"!
- Fortæl nu detaljerne. - Stop, jeg beder Dem.
Det lyder næsten som en sodomitisk synd.
- Er det ikke værre at have dræbt? - Vær nu ikke næsvis!
Husk på, at jeg er præsten. Du er synderen.
Efter den gang… har du haft flere forbindelser med mænd?
- Nej. Et normalt sexliv. - Hvad vil det sige?
Et bordel som 18-årig… Derefter kun relationer med kvinder.
- Er det et normalt sexliv? - Ja. Hvorfor?
Men du har altid levet i synd, min dreng.
Med "normalt" mener man ægteskab, have en kone, en familie.
- Det er det, Jeg vil. - Godt… Godt!
Jeg er i gang med at skabe mig et normalt liv.
Jeg skal giftes med en småborgerlig pige.
Det må være en god pige.
Tal videre. Åbn dig.
Middelmådig... Fuld af indskrænkede ideer…
Små indskrænkede ambitioner... Alt handler om sengen og køkkenet.
- Sådan bør du ikke sige. - Normalitet…
Jeg vil opbygge en normalitet i mit liv - møjsommeligt.
- Ja, men i religionen. - Ud over religionen!
Gud er så god…Jomfruen så moderlig... Kristus så barmhjertig...
Og præsten er fuld af forståelse.
De har ikke begået nogen fejl med hensyn til min forbrydelse...
De udtrykte bare forbavselse over, at jeg ikke skriftede straks.
Du bør angre, min dreng, bønfalde om tilgivelse.
Jeg har allerede angret.
Jeg ønsker, at tilgivelsen skal komme fra samfundet.
Jeg skrifter i dag for de synder, jeg vil begå i fremtiden.
Blodet, som renser blodet… Den pris, samfundet kræver af mig.
- Den vil jeg betale. - Hvilken sekt tilhører du?
- Hvilken revolutionær gruppe? - Nej...
Jeg hører til dem, som tager jagten op på modstanderne.
Jeg frigør dig fra dine synder...
Musik!
- Brudgommen leve! - Marcello leve!
- Tillykke! - Hvornår skal brylluppet stå?
- Næste søndag. - Hvorfor tog du ikke bruden med?
- Så skåler vi! - Vi skåler for brudgommen!
- Brudgommen længe leve! - Der er småkager.
- Er der også saltsnacks? - Jeg vil ikke have dem med mandler.
- Jeg har ikke noget glas. - Lidt. En tår at skåle i.
- Det stiger mig til hovedet. - Jeg er her! Jeg har munden fuld.
- Fortæl en historie! - Nej, nu danser vi.
- Jeg er rørt over denne fest. - De ville lære dig at kende.
- Slap af! En bakke gik i stykker. - Det bringer held!
Og lykke!
De er så overfølsomme. Når der er en seende blandt os
...i vores selskab... bliver der opstandelse. Du må tilgive os.
- Jeg tager snart ud på en opgave. - Fint.
Din præsentation af mig var ubetalelig.
- Jeg er meget taknemmelig. - De afviser mig aldrig.
Musik! Spil! Lad os få lidt musik!
Hør! Quadrumvirerne står udenfor og vil tale med Il Duce.
Pludselig høres et frygtindgydende skrig...
Nej... Nej!
Det er nok...! Senigallia...? Hvor er du?
Begynder du nu igen? Lektien var altså ikke nok?
Hold op med at græde!
Nu fremføres den sidste foxtrot af maestro Delerne.
Det betyder meget for dig at arbejde for OVRA.
Det giver mig følelsen af den normalitet jeg fortalte om.
- Hvordan er en normal mand? - En normal mand…?
En normal mand, efter min mening...
...er ham, der vender sig om for at se bagdelen på en smuk kvinde-
- som går forbi... og opdager, at han er ikke den eneste.
Mindst seks andre gør det... Det glæder ham…
…at se, at de er som ham… Hans ligemænd.
Derfor holder de af pakkede strande, fodbold...
- …og baren inde i byen. - Folkemængderne på Piazza Venezia.
Han elsker dem, der er som ham-
- og mistror dem, der føles anderledes.
På den måde er en normal mand en sand broder, en sand bybo
- …en sand fædrelandsven... - En sand fascist.
Har du aldrig spekuleret over, hvorfor vi er venner?
Fordi du og jeg adskiller os fra de andre.
Vi er to dyr af samme race.
Marcello? Marcello! Er du der?
Hvad sker der? Er du ikke enig? Jeg ved, at du er enig.
Jeg tager aldrig fejl.
Hør her: Det regner fra de drivende skyer
regner på de fattige tamarisktræer,
regner på de taggede, skællede pinjer
regner på den hellige myrte
regner på vores bare hænder på vores lette klæder
på dugfriske tanker som spirer af vores unge sjæle
på det smukke eventyr som i går bedårede dig
og bedårer mig i dag Oh, Ermione
Marcello, jeg er dig ikke værdig.
Marcello! Jeg er dig ikke værdig.
- Nej, jeg er dig ikke værdig. - Nu ligner du din mor.
Jeg må fortælle dig noget. Vend dig væk, ellers bliver jeg flov.
Bagefter elsker du mig måske ikke længere, men jeg må sige det.
Forstår du... Jeg er ikke det, du tror.
Jeg er ikke… uskyldig.
- Hvad synes du om mig nu? - Vi gifter os, fordi jeg elsker dig.
Jeg vidste, at du var et moderne menneske.
- Men jeg ville altså sige det. - Jeg har glemt at sige en ting.
I Venrimiglia stiger vi af. Jeg har et møde der.
Men jeg vil fortælle dig alt.
- Blev du vred? - Du har elsket en før mig.
- Det er ikke vigtigt. Hvem var det? - En 60-årig mand. Modbydelig.
- Han er en ven af familien. - Hvem er det?
- Advokat Perpuzio. - Perpuzio?
- Han var jo vidne. - Han insisterede.
Hvordan skulle jeg kunne sige nej?
- Det varede i seks år. - Seks år?
Seks år.
- Kom ind! - Undskyld. Vi er snart i Ventimiglia.
- Er vi ved via Glinici? - Nummer 3.
Det er ikke noget museum. Gå ind!
Jeg henter de andre. De kommer ned om lidt.
Jeg er skør… totalt skør.
Sig det igen... Doktoren er en ven af hr. Raoul.
Så… Sig det!
Jeg er skør, totalt skør.
Jeg er skør.
Clerici!
Hvad laver du? Vi spilder tid...! Kom!
- På hvilken måde? - Professor Quadris virksomhed...
...i Frankrig er blevet påtrængende og provokerende.
Den kræver en straf, som afskrækker.
De skulle kontakte ham, indgyde tillid og skaffe information-
- I stedet... - I stedet?
De har fået kontraordre fra Rom. De skal bare eliminere ham.
- Er det klart? - Ja.
Missionen skal ikke ske i Paris. De må vælge sted og lejlighed.
Værsgo.
- Vi har ikke mere at tilføje. - Godt.
Jeg har altså intet alternativ.
Kammerat Clerici! Opgaven bør udføres hurtigt og effektivt.
Kammeret!
Toget til Paris kører om en time.
Jeg har mistet min hat. Hvor er den?
Han lister forsigtigt ind. Han stiller sig bag mig og spørger:
- "Hvad laver du?" - Kom og sæt dig her.
"Jeg laver lektier", svarer jeg. Han trækker mig i hestehalen.
Men jeg... Tænk, jeg plejede at kalde ham farbror.
Han knappede min bluse op…
Jeg var helt udviklet, da jeg var 15 år.
Han trykkede mig hårdt for at få mig til at besvime.
Så… Jeg ved ikke... lå jeg udstrakt på sengen...
Han lå ovenpå. Da forstod jeg. Jeg mistede alle kræfter.
- Syntes du om det? - Jeg var som lammet.
- Og så? - Han gjorde alt, hvad han ville.
Og jeg græd! Som trøst sagde han, at han var helt vild med mig.
I seks år?
- Medicis, 1537, tak. - Ni meter langt... bredde?
- Jeg venter. - Hvem ringer du til?
- Til en pukkelrygget. - Det bringer held.
5 og 6. 6 gange 9 er 54.
- 54 kvadrat meter. - Ja...
Det er en gammel professor fra mit universitet.
Vi kaldte ham Smerdiakoff.
Aulaen var altid helt fyldt.
Pigerne på grundkurset var forelskede i ham.
Er der optaget? Vær venlig at ringe op om et øjeblik.
Det år, jeg skulle i eksamen, gav de ham amerikansk olie.
Det er ni år siden. Mon han kan huske mig?
Jeg gik ind til ham for at tale om min opgave.
- Han spurgte, omjeg var fascist. - Hvad svarede du?
Jeg svarede ingenting.
Han sagde, at han ikke ville undervise i filosofi i et fascistland.
Hallo?
Clerici. Jeg var Deres student i Rom. Jeg vil meget gerne møde Dem.
Ja, professor. Jeg stillede spørgsmål vedrørende min opgave.
Det var samme år, som De holdt op med at undervise.
Det er længe siden. Hed De Clerici?
Ja. Jeg kan huske, at De sagde...
"For mig er tiden til refleksion ovre. Nu er det tid til at handle."
- Så De vil mødes med mig? - Ja.
- Hvorfor? - Ikke af nogen bestemt grund.
Der tales meget om Dem i Rom. Det ville være dejligt at møde Dem.
Lad mig se… De kunne komme hjem til mig.
- Selvfølgelig. Hvornår? - I dag. I eftermiddag.
- Kom til kaffe. - Jeg er i Paris på bryllupsrejse...
- Må jeg tage min kone med? - Ja da. Rue Saint Jacques 18.
- Så ses vi. - Tak!
Han har en smuk stemme. Han lyder ikke som en pukkelrygget.
Hvordan skal jeg klæde mig? Spadseredragt eller kjole?
For resten… Han er sikkert den intellektuelle type...
- …negativ og impotent. - Hvad ved du?
- Intet. Sådan sagde min farbror altid. - Farbror Perpuzio.
Grin bare… Det var ham, der skrev det anonyme brev.
Hold mund!
Marcello?
- Svar og sig, at jeg ikke er her. - De taler jo fransk.
- Nej, de taler italiensk. Svar! - Ja.
Hallo…? Han er her ikke… Det skal jeg sige til ham.
Han ringer i eftermiddag. Manganiello, sikke et navn!
- Hvad vil De? - Jeg hedder Clerici.
- De er vist gået forkert. - Nej, det er jeg ikke.
- Er De italiener? - Professoren venter dem.
Marcello!
Skynd dig væk, Marcello! Han bider dig! Løb!
Stop Roby...! Læg dig, Roby.
De må være hr. Clerici...? Kom indenfor.
- De skal ikke være bange. - Jeg er ikke spor bange.
Kom. Han gør ikke mine venner noget.
Underligt. Andre hunde plejer at tage godt imod mig.
Er det Deres første gang i Paris? Synes De om byen?
Ja. Stationen er meget smuk, og hotellet. Her, også.
- Værsgo. - Tak.
Hvis du vil, kan jeg vise dig rundt i byen.
Ja! Når I kommer til Rom, kan jeg vise dig byen...
...torvene, kirkerne og museerne.
Hvad laver de? Kaffen bliver kold. Kom, børn! Kaffen bliver kold.
- Hvorfor er hun så fjendtlig? - Synes du, hun er fjendtlig?
Hun er så sød. Hun behandler mig, som om vi var gamle venner.
Hun har noget imod mig. Jeg har aldrig mødt hende. Hvem er hun?
- Hun er gift med professoren. - Hun kunne være hans datter.
Hørte du ikke, at hun sagde "jeg kalder på min mand"?
- Sagde hun "min mand"? - Ja.
- At trykke det koster for meget. - Vi kan ikke stencilere alt.
- 30.000 kopier er ingen spøg. - Vi tager trykkeriet i Montparnasse.
Priserne! Køb en trykkemaskine. På tre måneder har vi afskrevet...
Hr. Clerici, min mand undskylder. Han kommer om et par minutter.
- Naturligvis. Vi har ikke travlt. - Han foreslog middag i aften.
- Gerne. - Og så danser vi på Joinville.
- Hvad siger I? - Jeg vil altid gerne danse.
- Må man stadig danse i Italien? - Jeg kom på, at det er umuligt.
- Hvorfor? - Jeg har intet at tage på.
- Vi går ud og køberen kjole. - Ja! Skal vi gå med det samme?
Nej. Jeg har en lektion halv fire. Jeg er ved hotellet ved femtiden.
- Hvor bor I? - På Hotel d'Orsay.
- Vi venter på dig ved femtiden. - Nej, det er kun for kvinder.
- Mændene må betale. - Må jeg gå? Bliver du skuffet?
Vis ham ind til professoren.
- Kom ind! Har De fået kaffe? - Ja, tak. Vi ses!
- Vi ses! - Giulia… Jeg er nysgerrig...
Inden du giftede dig, havde Ida været i seng sammen?
Jeg er nysgerrig, Clerici... Kom De hertil for at møde mig?
Husker De, professor... Når De kom ind i aulaen, måtte vi lukke vinduerne.
De kunne ikke tåle lyset og larmen.
Jeg forstod se flere, hvorfor De gjorde det. I alle de år…
Vi De vide, hvad jeg husker bedst…? Deres stemme.
"Forestil jer en underjordisk grotte."
"Derinde har der været mennesker lige siden deres barndom."
"Alle er bundet og kan kun se grottens dyb."
"Over dem brænder en ild på lang afstand."
"Mellem ilden og de fængslede er der en lav mur"-
- "som den Skranke, taskenspillere rejser"-
- "mellem sig og folkemassen."
- Det var i november 1928. - Det husker jeg.
"Forestil jer, at mennesker går langs denne mur-"
- "med statuer af træ og af sten. Statuer, som er større end muren."
De minder var de bedste, De kunne tage med fra Rom.
- Platons fængslede fanger. - Hvor de ligner dem.
- Hvad ser de? - Hvad ser de?
De, som kommer fra Italien, bør vide af erfaring...
De ser kun ildens skygger i dybet af grotten foran dem.
"Skygger", genspejlinger af det, som I udsættes for i dag i Italien.
Hvis fangerne var fri til at tale...
…ville de så ikke kalde det, de så, for "realitet"?
Jo, godt! Jeg ville udskifte "realitet" med "realitetens skygger".
"Grottens myte". Var det eksamensarbejdet, De talte om?
- Afsluttede De det? - De stoppede, så jeg skrev et andet.
Det var trist. Jeg nærede stort håb om Dem... om jer alle.
Det tror jeg ikke på! Hvis det var sandt, ville De aldrig være rejst.
Godt… I Drej... Mere...!
Hurtigere... hurtigere!
Vi var nået til et punkt Der var ikke anden mulighed...
…end at emigrere. Vi ønskede, at alle følte vores frustration -
- de landflygtiges revolte, meningen med vores kamp...
- …den historiske betydning. - Smukke ord.
- De rejste, og jeg blev fascist. - Sådan siger en overbevist fascist ikke.
Ja…? Ja, det er mig. Jeg er lutter øre.
En enkelt elsker?
Hun lagde sig i halmen for en rødsprængt alfons
en jøde der lugtede af hvidløg som på vej fra Fermosa
havde udmattet sig på et bordel i Shanghai
- Må jeg virkelig låne rævene? - Ja, så længe du vil.
Tak.
Jeg kommer om lidt.
- Udspionerer De altid folk? - Tal ikke fransk til mig!
Jeg har mødt en kvinde med Deres øjne.
- Hvor? - I Ventimiglia.
En forbløffende lighed.
- Hvad lavede hun? - Hun var luder.
- Tak… Kyssede hun godt? - Hvordan ville De kysse?
- Og så? Hvad skete der? - Vi omfavnede hinanden, det var alt.
Siden da har jeg villet møde hende igen.
- Hvorfor er De så fjendtlig? - Fordi jeg er oprigtig.
De har et ar der.
Slip mig... Usling! Nej!
Hvad skal det tjene til? Det er ikke forgyldt, som jeg troede.
På afstand er det mindre end det, jeg har på natbordet.
Mindst en gang om måneden kaster en ulykkeligt forelsket sig ud. Dumt!
- Vil du gerne tage op i det? - Ja.
- Taxi! - Ja! Vi tager op i Eiffeltårnet!
- Hurtigt, til Eiffeltårnet. Farvel! - Hvad så med dig? Marcello!
- Følg med... Blidt... - Hop!
- Hagen, Hélène... Sådan. - Hop!
- Knæene, Denise. - Hop!
Træk vejret!
Det går bedre nu, ikke sandt?
Bøj!
- Hop! - Hovedet!
Hold plieen sammen.
Rélevé... Blikket, Margot...
Vær ikke bange... Der! Godt.
Fem minutters pause!
- Tak, madame! - Tak, madame!
- Kan vi tale sammen et sted? - Her.
- Nej, ikke her. - Hvorfor ikke?
Jeg har venner i Brasilien. Jeg forlader alt, hvis du tager med.
Jeg har venner i Italien. Jeg har fået et brev... Læs det.
"Hvis du får dette brev, trods fængslets censur..."
Bevægelserne kan ikke være rene nok… Sådan her!
Hvorfor stoppede du? Fortsæt!
Om natten sparker de på døren for at forhindre mig i at sove.
- Hvorfor…? - Fortsæt!
- Hvorfor skal jeg læse dette brev? - Det fortæller jeg senere.
Så udfører de skinhenrettelser. Jeg blev ført til præsten tre gange.
Jeg har nægtet at tage imod den sidste olie.
De giver mig amerikansk olie, selv om de burde vide, at efter 20 år-
- har jeg vænnet mig til det. Det har ingen virkning.
- Hvorfor skulle jeg læse brevet? - Skal jeg fortælle dig det?
Du er fascist. En spion! Ved du, hvad vi kalder jer her…? "Stikkere"!
- Ved din mand det? - Hvorfor tror du, han tog imod jer?
Du er en orm. Jeg væmmes ved dig!
Jeg henter Giulia på hotellet. Vi tager næste tog tilbage til Rom.
Det tror jeg ikke. Det er du for nedrig til.
Marcello... Omfavn mig!
Marcello, jeg er bange...
Gør os intet ondt...
Lov det… Lov det, jeg beder dig…
Det kan jeg ikke.
Giulia…! Kom og se!
Anna, kom!
Overraskelse!
- Se farverne! - Sikke en drøm!
Giulia, kom og se!
Anna, guddommeligt!
Se, så smukt det er!
Giulia, kom!
Det er meget stort og helt i træ... med enorme senge.
Det var min mormors. Jeg tog tit dertil med Luca.
Kom, Roby...! Siden hændelserne i Spanien har vi ikke forladt Paris.
Nej, Roby! Det er nok...! Savojen er fantastisk smuk.
Doktor!
Doktor! Jeg ved, at De er deromme. Hvorfor vil De ikke møde mig?
Hele dagen har jeg måttet jage Dem. I den pokkers kulde!
Kom! Lad os nu snakke lidt.
Hvad er der? Er der noget galt?
Har De overvejelser? Vi kan tale om det.
Jeg har jo også mine forpligtelser. Tiden går!
Hvad venter vi på? De får ingen færdig plan.
Stop op et øjeblik..
Det er ham, De skal skygge, ikke konen.
Det tjener intet formål at råbe ad fuglene!
De forstår ikke italiensk, for pokker!
Han tror, der er italienske fugle i Paris…
"For pokker..." Doktor! Jeg forstår Dem.
Men opgaven skal udføres hurtigt og effektivt.
Kvinderne vil ikke vide af os. For vi bærer den sorte skjorte.
Tredje sal!
- Tager du det her ilde op? - Nej.
Hvor er du dum...
Du erkendte selv for lidt siden… "Hvis du ikke var gift…"
Det kan jeg have sagt... Men nu er jeg gift.
Det betyder ingenting.
- Ja… men hvordan er han? - Jeg holder af ham.
Men…
- Nu prøver jeg kjolen. - Nej, bliv der.
Jeg vil klæde dig på.
Du er sjov... Vi du lege kammerjomfru?
Hvad gør det? Jeg synes om at gøre det.
Du må ikke kigge. Jeg bliver genert.
- Hvorfor? Jeg er jo også kvinde. - Ja, men du har noget i dit blik.
Vend dig om.
Hvor er den fin.
Jeg elsker Paris!
Vent, til Marcello ser den!
Violer! Vil herren have violer?
Vil De købe violer...? De kommer fra Parma.
- Kommer de fra Parma? - Ja.
Jeg tager en buket.
Tak.
Rejs jer, fordømte her på jorden! Rejs jer, forsømte her på jorden!
Rejs dig, du sultens slavehær I rettens krater buldrer torden
Nu er det sidste udbrud nær
Bryd kun fortids møre mur i stykker
Slaveskare, der er kaldt, snart verdens grundvold sig forrykker
Fra intet da bliver vi alt
Vågn til kamp af jer dvale til den allersidste dyst!
Og internationale slår bro fra kyst til kyst
Vågn til kamp af jer dvale til den allersidste dyst
og internationale slår bro fra kyst til kyst
Hop ind!
- Kom! - Hvad er der?
- Synes du om violer fra Parma? - De er ikke til mig.
Jo, de er til dig.
Du vidste ikke, at jeg var på hotellet... De er til Giulia.
Nu er de til dig.
- Anna! - Giulia bliver meget smuk i aften.
Halv ni på hotellet!
Ved du, at jeg er ked af det? Vi har ikke elsket, siden vi kom til Paris.
Marcello... Dine knæ stikker ud.
Marcello...
En nyhed... Anna og manden har et hus i Savojen.
Professoren tager dertil i morgen. Anna bliver i Paris i nogle dage.
Så rejser hun også. De har inviteret os til at besøge dem i bjergene.
Jeg fik adressen...
Er det ikke venligt af dem?
I villaen har de enorme senge, der knager forfærdeligt.
Udenom er der skov, hvor der aldrig kommer nogen...
Anna sagde... at man kan elske på den bare sne.
Forestil dig professoren løbe rundt i sneen helt nøgen.
Jeg var overbevist om, at I var den nye type italiener.
- Vi er i færd med at skabe ham. - Med undertrykkelse?
- Nej, som eksempel. - Ved at give dem amerikansk olie...?
Kaste folk i fængsel? Tortere dem, tvinge dem?
Anna… Det er nok. Behersk dig.
Clerici er fascist, og jeg er antifascist.
Det vidste vi på forhånd. Alligevel spiser vi middag sammen.
Den gamle professor og den tidligere student genforenes efter flere år-
- på en kinesisk restaurant. Jeg vil vædde på…
- …at De skifter side. - Det er umuligt, professor.
Min mand er så direkte, at han tror, han kan overbevise Dem.
Jeg har ikke glemt, at De var en af mine bedste studenter.
Ja! Fortæl… Hvordan var Marcello som ung?
- Alt for alvorlig. - Er det ikke det, der kræves?
De meget alvorlige er aldrig alvorlige.
- Har du aldrig set din mand le? - Et par gange.
- Hans karakter er sådan. - Nej, det er den slet ikke.
Bliv i Paris. Samværet med os vil give Dem store indsigter.
Betragt det som en stor mulighed for Dem.
- Hvad ved De om det? - Netop.
Han er i Paris for at more sig med sin kone.
Har Giulia fortalt om vores forslag? Vi har et dejligt gæsteværelse.
- Med en enorm seng! - Fra Savojen tager De til Italien.
Tak, men jeg har lovet Giulia at vise hende Paris.
Min mand rejseri morgen. De ser Paris først og kommer senere.
- Ville du gerne det, Marcello? - Naturligvis.
- De er jo så venlige. - Hvis du vil...
- Vi du ikke, Gila? - Jo.
Sig, hvis du synes, at jeg er usympatisk.
Vær ikke pinlig, Anna.
- Nu får vi se, ikke sandt, Giulia? - Jo.
Vi bytter plads.
Det snurrer i hovedet... Det bevæger sig som restauranten i toget.
Med ham den latterlige type.
- Undskyld. - Marcello…
Vis en prøve på vores venskab. Vi må sende... et brev.
Til en af vores i Rom. Kun De kan hjælpe mig.
Det skal afleveres personligt. Det haster ikke. Efter Savojen.
- Jeg risikerer at komme i fængsel. - Mit folk risikerer betydeligt mere.
De vil måske lægge en fælde for mig.
At besøge et fascistisk fængsel ville måske gøre Dem godt.
Undskyld mig.
Hvad foregår der?
Har De det dårligt?
Pas på, doktor!
Jeg er her for at beskytte Dem og De vil dræbe mig?
Jeg vil ikke dræbe nogen. Jeg vil ikke have den. Tag den!
Hvad skal det her sige? Vi du stikke af?
Nej... Den generer mig. Den er så tung.
Jeg har ikke brug for den. Jeg kan ikke engang bruge den.
Doktor...
Kammerat… Se mig i øjnene.
Det her er krig. Den, der flygter, er en desertør.
Hvem har aldrig overvejet at stikke af?
- Det var ikke det, jeg ville. - Også jeg. Jo...
Men så spørger jeg mig selv: "Hvad tænker du på, Manganiello?"
"Det handler ikke om fædrelandet, eller om æren…."
"Det handler om dig selv..."
Så klappede jeg mig på skulderen, tændte en cigar og sagde...
"Så… Mod…"
"Kammerat Manganiello... Plager du ingen, plager nogen dig."
- Skynd dig! Vi skal danse! - Vent, jeg falder!
Kom!
Tak. Hvis De var den, De udgiver Dem for, ville De have taget brevet.
De havde anvendt det til at afsløre vores medarbejdere i Rom.
Ser De... Der står ingenting i det.
Et lille bedrag for at sætte Dem på en prøve.
- Få dem til at stoppe! - Hvorfor?
De er jo så smukke.
Var der noget at se? Det her er Paris! Jeg er en kvindelig page, ikke?
Du er helt tosset.
Nu danser vil.
Alle sammen!
- Han rejser i morgen ved daggry. - Vent… Også konen?
- Nej. - Det er bedst sådan.
Vi ses i Rom…! God fornøjelse!
Hvad tænker De om mig, professor? Jeg er meget beruset.
Det gør en godt at blive beruset af og til.
Det får mine knæ til at ryste, som når man skal til eksamen.
De behøver ikke være bange.
Jo... Jeg rejser også i morgen med min mand.
Du må ikke rejse.
Bliv for min skyld, jeg beder dig. Du skulle rejse med mig og Giulia.
Din kone kan ikke fordrage mig.
- Undskyld! - Giulia er et fjols. Hun er fuld.
- Vi har alle mistet hovedet i aften. - Hun synes da om dig.
Faktisk har hun sagt… at hun beundrer dig.
- Hvad mere har hun sagt? - At hun finder dig... forførerisk.
Jeg har ombestemt mig... Jeg bliver i Paris...
...hos jer. Er du så tilfreds?
Anna, professoren giver mig skammelige forslag!
Hjælp, Anna! Jeg føler mig så lykkelig, at jeg snart bliver dårlig!
Hej!
For pokker hvor er jeg søvnig.
- Manganiello… - Ja, doktor?
- Jeg drømte noget underligt. - Jaså?
Jeg var blind, og De kørte mig til en klinik i Schweiz...
-…hvor jeg skulle opereres. - Schweiz er smukt.
Professor Quadri skulle operere mig. Operationen lykkedes.
Jeg fik synet tilbage... og rejste væk med professorens kone.
Hun var forelsket i mig.
Schweiz… Jeg husker i Milano, som barn sang vi en sang…
I Afrika... Efter meget besvær og fire døde viste det sig-
- at det ikke havde været nødvendigt.
Min overordnede råbte: "I har bragt mig i fedtefadet!"
- "I er nogle bæster!" - "Nej, vi er mænd, ikke bæster."
Hvorfor gik kvinden ikke i seng igen? Forbandede luder!
Herregud... Det er klart, at kærligheden...
Hvad er det, De forsøger at sige?
Nej... Ingenting, doktor.
Jeg siger, at kærligheden af og til kan skabe mirakler.
Vi har indhentet dem.
Er du sikker på, at det er dem?
Vi holder os på 20 meters afstand.
- Der kører en bil bag os. - Og hvad så?
- Forfølger den os? - Hvorfor tror du det?
- Hvad i...! - Pas på!
- Han er måske kommet til skade. - Nej, gå ikke ud!
- Hvorfor ikke? - Jeg er bange.
Vi kan ikke sidde her… Vær rolig.
Vent her.
Jeg troede, at han var kommet til skade. Hvad vil De mig?
Pas på, jeg skyder!
Sådan en kujon! Det har jeg altid sagt.
Lad mig gøre det sure arbejde, men ikke med en kujon.
Kujoner, homoseksuelle, jøder... De er alle af samme slags.
Hvis det stod til mig, skulle de stilles op ad en mur.
Eller også skulle de dræbes straks, knap nok født.
En meddelelse…! Hans majestæt kongen -
- har accepteret regeringschefen og premierministeren-
- Benito Mussolinis afskedsbegæring-
- og har udpeget marskal af Italien Pietro Badoglio -
- til ny regeringschef.
Du er elegant med mors hat!
Bærer du ræven, som mor tog med fra Paris? Fint, Marta!
Hans majestæt kongen har accepteret regeringschefen -
- og premierministeren Benito Mussolinis afskedsbegæring -
- og har udpeget marskal af Italien Pietro Badoglio -
- til ny regeringschef.
Du flyver...
Et rødt æble.
- Sådan! - Færdige.
- Vær hilset, Maria, fuld af nåde - Vær hilset, Maria, fuld af nåde
- Herren er med dig - Herren er med dig
- Velsignet er du blandt kvinder - Velsignet er du blandt kvinder
Og velsignet er din livsfrugt Jesus
- Hellige Maria, Guds moder - Hellige Maria, Guds moder
- bed for os syndere - bed for os syndere
- nu og i vor dødsstund - nu...
- Det var Italo. - Amen.
Amen.
Nu sover vi. Læg dig ned og sov godt.
- Italo? - Ja, Italo.
- Hvad ville han? - Han venter på det sædvanlige sted.
Italo... Efter så lang tid.
De svin! De drikker, fordi kongen har afsat Mussolini-
- som de hyldede ligetil i går. Gid de snart blev fordrevet.
Hvorfor skal du møde ham? Med hvilket formål?
Hvis han har ringet, har han brug for mig. Og så kommer jeg.
Jeg gjorde ham altid selskab.
Jeg ledsagede ham overalt. Han sagde, at når jeg beskrev ting-
- var det, som om han så dem med sine egne øjne.
Gå nu i seng.
- Vær forsigtig, Marcello! - Hvorfor?
- Hvad mener du? - Ingenting.
Vent... Hvad vil du gøre nu?
Det, som alle, der tænkte som jeg, gør.
Når man er i mængden, løber man ingen risiko.
Nej, men det, der skete for Quadri...
Hvad taler du om?
I Paris... Anna...
Måske forsøgte hun at gå mellem os…
Hun sagde, at du arbejdede for OVRA.
- Hvad svarede du? - At jeg var ligeglad.
At jeg var din kone, og at jeg elskede dig.
Og hvis du gjorde, havde jeg intet at indvende.
Men da hun og hendes mand blev myrdet... blev jeg bange.
Hvad mener du om det nu?
Jeg tænker, at… det måske…
er meget vigtigt for din karriere.
Det er sandt.
Gå ikke ud, Marcello!
- De gør dig måske fortræd. - Nej, det er ikke farligt.
I bund og grund gjorde jeg kun min pligt.
- Hvorfor vil du gå? - Jeg vil se et diktatur falde.
Marcello!
Mor, hvor er du? Jeg er bange!
Jeg kommer nu, skat!
Marcello?
- Marcello! - Du er stadig prydet.
- Hvor? - Der.
- Hvad spiser du? - Jeg klarer mig på katte.
Det siges, at kat smager som kanin. Synd, at vi ikke mødtes i går.
- Jeg fik en kage med creme. - Med rigtig creme?
- Ja. - Så skal man bruge æg.
En ven af mig har på landet. Han sender mig brød.
- Friske æg? Brød? - Han sender mig det meste.
Hos mig er alt… smør, ost. Af og til fjerkræ.
- Med bagte kartofler? - Også kartofler.
Hvis du tager mig hjem, kan jeg lave en omelet.
Med tomat. Du må være træt af at spise kat.
Jeg har ikke spist så mange. De er svære at få fat i.
- Hvad gør du så? - Så må jeg spise rotter.
- Der er vel mus? - De er for magre.
Jeg bor ikke langt herfra. Kom og spis hos mig.
- Må jeg også sove der? - Hvis du vil.
- Så smukke sko... meget bløde. - En gave.
Jeg har også fået en gave, en siamesisk kat.
- Var den god? - Lidt hård.
Jeg har et par sko af ruskind. Vil du have dem?
Og en orientalsk kimono, som "Madame Butterfly" har.
- Ved du hvem "Madame Butterfly" er? - Lino!
- De hedder vel Lino? - Jeg… Ja.
- Har De ikke været chauffør? - Jo, for mange år siden.
Netop...
- De havde en pistol, ikke sandt? - Jeg?
- Hvad er det, De vil sige? - Du er i live.
- Jeg kender Dem ikke. Hvad vil De mig? - Hvad er det for et ar?
- En ulykke. - Hvilken slags ulykke?
- Hvad vil De? Slip mig! - Hvad lavede du 25. marts 1917?
- Hvem er De? Er De skør! - Hvad lavede du 25. marts 1917?
- Lad mig være! - Hvor var du 15. oktober 1938?
Hvad lavede du?!
Hvad lavede du om eftermiddagen den 15.oktober 1938?
- Hvad lavede du? - Stop!
- Jeg skal vide det! - Slip mig!
Morder...!
Han har myrdet en mand, en eksilpolitiker.
Den 15. oktober 1938! Professor Quadri...! Luca Quadri!
Og hans kone... Anna Quadri!
Han er homoseksuel og fascist!
Hans navn er Pasqualino Semirama!
- Pasqualino Semirama! - Marcello…
Jeg beder dig… Vær stille.
Marcello... Hvor er du?
- Fascist…! Også han. - Marcello… Hvad laver du?
- Han, her… Han er fascist. - Nej, Marcello!
Nej, Marcello. Jeg beder dig… Nej! Marcello…
- Italo Montanari...! Fascist! - Marcello…
Hvor er du? Kom!
Kom! Marcello!
Marcello!
Marcello...!
Oversættelse: Torben Christensen www.primetext.tv